För att göra en lång historia kort: Jag bestämde mig för självmord.
Problemet med självmord är att man inte kan göra en lång historia kort-
- för det är den långa historien folk vill höra om.
Särskilt om man är jag, vilket jag tråkigt nog var.
Och fortfarande är, än i dag.
Ursäkta om ni redan visste det här, men jag är Martin Sharp.
Mannen som hade allt: En fru, två barn-
- tre hundar och fyra publikfavoritpris.
Fem dagar i veckan ledde jag landets populäraste morgon-tv-program.
De erbjöd mig till och med lediga måndagar.
Allt gott så långt. Jag hade nått medelåldern med pengar på banken.
Tills jag träffade Susie på en lansering av fuktighetskräm för män.
Till mitt försvar, herr domare, kan jag säga att hon såg ut som 25.
Men det var hon inte.
I kronologisk ordning: Mediacirkus, ett kort fängelsestraff.
Skilsmässa, skam, allt åt skogen.
Dörrarna stängs.
Nyårsafton är tänkt att vara en andningspaus, man sätter punkt.
Jag hade kommit till min punkt.
Varför skulle jag inte kasta mig ut från taket på ett höghus?
Ursäkta? Ursäkta!
Hej! Jag vet inte riktigt hur jag ska säga det här...
- Tar du lång tid på dig? - Va?
Jag visste inte om jag skulle vänta på min tur.
Jag tänkte inte på stängslet. Får jag låna din stege?
- Jag kanske ska vänta. Jag väntar. - Tänker du stå där och titta på?
Nej, du vill göra det på egen hand, förmodar jag.
- Du förmodar helt rätt. - Jag går dit bort.
Visst.
- Jag skriker till på vägen ner. - Visst.
Jag klarar det inte. Du kanske ska gå före.
Jag vill vara ensam. Helt och hållet.
Jag förstår. 20 minuter, och sen vill jag ha min plats igen.
- Ja då. - Okej.
Maureen.
Martin.
Är du från? Jag känner igen ditt ansikte.
- Gör du det? - Var du gift med nån i ett popband?
- Nej. - Har du varit på tv?
Det kanske inte är läge att prata om det här just nu.
- Ur vägen, era puckon! - Stanna!
- Maureen, hjälp! - Vilka är ni?
- Vad ska jag göra? - Du får en kick av det här.
Din perverse fan!
Herregud, det är ju Martin Sharp. Du är officiellt en pervers fan.
Där har vi det! "Rise and shine" med Martin och Penny!
Släpp mig nu bara...
Hej!
Har ni beställt pizza?
Ska vi presentera oss?
Jag heter Jess. Alla kallar mig Jess.
Jag heter Maureen.
- Jag är JJ. - Jag är...
Martin Sharp. Härligt att ha en kändis i vårt självmordsbenägna sällskap.
- Det här känns fel. - Vi kan hoppa på ett, två, tre!
Det hade inte gjort nåt om det hade varit ett rop på hjälp.
Men man släpar inte en stege 15 trappor upp en iskall nyårsafton-
- om man inte menar allvar. - Trevligt att träffas.
Det var bara ännu ett nederlag, ännu ett misslyckande.
Innan trodde jag att jag skulle hamna på bilen, inte i den.
Jag visste att jag inte skulle träffa nån av de där tokstollarna igen.
Jag visste inte vad de gjorde där, och jag ville inte veta heller.
Det intresserade mig inte ett smack.
Satan också.
Ångrar jag att jag gav henne skjuts? Det är verkligen en lång historia.
- Vill du ha skjuts? - Nej, bussen kommer om en kvart.
Hoppa in, Maureen.
Jag gillade ditt tv-program.
- Vad gör du? - Lite tidigt för återträff, eller hur?
Hoppa in! Vi kör hem dig.
Det här är ju... festligt.
Alla får säga ett ord för att förklara varför ni hade gått upp på taket.
Martin kan till exempel säga "ökändhet".
- Maureen kan säga "ensamhet". - Jag är inte ensam.
- Säg det till katterna. - Jag har inga katter.
Jag var där uppe för att jag kände mig hjälplös.
- "Hjälplös" är ett jättebra adjektiv. - Passar vi inte in i dina kategorier?
Du passar fint in i din kategori. Var det kul i fängelset?
Du tror dig ha svar på allt, eller hur?
Jag tror att du är en miserabel jävel.
En miserabel jävel är precis vad jag är. Har jag inte dolt det?
Pizzakillen? Varför vill pizzakillen dö?
- Vad har du för anledning, Jess? - Min anledning... är kärleken.
Skitstöveln Chas avvisade mig. Jag är en avvisad kvinna.
Cancer.
Jag var där uppe för att jag har cancer.
- Jag har cancer som inte kan opereras. - Vi har en vinnare!
Helt jävla kanon! Är det nån pinsam cancer?
Hjärncancer. CCR.
- Jag beklagar. - Ja, tjocktarmscancer vore bättre.
Vi är framme.
- Här? Bor du här? - Nej.
Men Chas är förmodligen här, och jag har en del att säga honom.
Lycka till med nästa försök. Vi ses i livet efter detta.
- En olycklig stackare, eller hur? - Jag borde ha förstått det.
Det populäraste stället och den populäraste kvällen för självmord.
- Jag skulle ju inte få vara ensam. - Varför trodde hon att jag har katter?
Hon svär då verkligen för mycket, men...
- Kom igen, säg det bara. - Jag tänkte bara...
Ska hon verkligen vara ensam?
- Du går ditåt, så går jag hitåt... - Jag klarar inte av det här.
Vad ska vi annars göra? - Maureen, du tar toaletterna.
Toaletterna! I väg nu.
Jag letar efter en flicka som heter Jess. Jess?
Jag letar efter en flicka som heter Jess.
Hej! Jag letar efter en...
- Hej! - Jag letar efter en...
Jag letar efter en flicka. Jess.
Fint. Härligt. Perfekt.
Hej!
- Gömmer du dig också? - Jag tog några piller. Det är lugnt.
- Vad gömmer du dig ifrån? - Du vet, människor.
- Mänskligheten, livet. Och du? - Knäpphuvudet som försöker döda mig.
Då har du en bättre orsak än jag. Var är det här knäpphuvudet?
- Hon är överallt. - Så hon är gudalik?
Jag hoppades bara att det var ett dåligt piller.
Hon ska inte vara här, men jag såg henne nyss.
Jag har sett dig på morgon-tv. Pillret var kanske schyst ändå.
Visst är du Chas? Jag är här med... knäpphuvudet.
Chas! Chas! Hör på mig!
Vi letar upp henne tillsammans. Vad är det värsta som kan hända?
Hon har försökt döda mig två gånger, har fått mig gripen en gång.
Jag är portförbjuden på tre pubar, två klubbar och en bio.
Låt mig bara gå härifrån. Jag har inte gjort nåt fel.
Du har gått till sängs med henne! Inte gjort nåt fel...
Var är Jess? Vi måste hitta henne. Du måste prata med henne.
Hon pratar inte. Hon jagar mig med kniv.
I kväll höll hon på att ta livet av dig på grund av vad du gjorde.
Vi träffade henne på ett höghustak, där hon gjorde sig redo för att...
Det är Jess. Kom!
- Hur är det med henne? - Vet du vad hon har tagit?
- Alkohol och droger, det vanliga. - Är du hennes pappa? En nära anhörig?
- Jag måste få veta vad hon heter. - Hon kallas Jess.
- Jag måste ha hela namnet. - Vi träffades först i kväll.
- Ni måste vänta här. - Hon har inget id på sig.
Identifikationen skulle inte gå lätt. Hon gillar att göra saker svåra.
Sjukhus... Inget jag gillar. De har bra droger i och för sig.
- Är du sen till nåt? - Jag måste göra frukost åt Matty.
- Matty? - Min son.
- Har du en son? - Ja.
Hans frukost är ganska komplicerad.
Om jag nu inte ska dö i natt är det viktigt-
- att han inte får reda på nåt av det som har hänt.
Där har vi henne.
Milda makter.
Okej. Jag har ett par saker jag vill förtydliga.
Jag har en särk som är öppen där bak. De stal mina kläder.
Jag ska svänga om, så att ni kan titta på min rumpa.
Det är inte det snyggaste hos mig, men det lär ni märka framöver.
För det andra var det ingen överdos.
Det var en olycka. Jag tog en hel massa piller.
Och sen tog jag fler. Men det var bara på kul.
Jag skulle aldrig begå självmord med piller.
Jag skulle göra nåt coolt som att hoppa från ett höghus.
- Vi var oroliga. - Var det tredje eller fjärde saken?
Jag ville bara tacka er för att ni bryr er om mig.
Det uppskattar jag verkligen.
Han var orolig, jag försökte ta reda på varför vi är kvar här.
Och den femte saken... Jag tror att det är sjätte. Fan också!
Är det bara jag? Det är jävligt kallt här ute.
- Det är svinkallt. - Kom här.
- Följ med in. Kom nu. - Ja?
Tack.
Vilken dag är det efter nyårsafton som alla begår självmord?
- Alla hjärtans dag. - Det är om sex veckor.
Så här gör vi: Ingen tar sitt liv före Alla hjärtans dag.
Varför ska vi inte ta livet av oss om det nu är det vi vill?
Vad har vi för alternativ? Nåt slags kapplöpning till slutet.
Då ska jag kolla dödsannonserna för att se om Martin Sharp är död.
Ta inte illa upp, men när ni dör hamnar det nog inte i tidningarna.
- Kom igen, sex veckor. - Det är ingen heltokig idé.
Eller hur? Har nån en penna? Kan jag få papper också?
- Papper... - Fint, tack.
"Undertecknarna lovar härmed"...
..." att inte ta livet av sig före Alla hjärtans dag."
Maureen, skriv under var du vill.
Pizzakillen.
- Men det är... - Du ska ju ändå dö.
Martin Sharp. Som har räddat liv.
Stålmannen.
Sex veckor. Vi knuffar ut dig, om det nu gör nån skillnad.
- Det kan bli en Valentin-bonus. - Vi kommer att hinna ångra det här.
Hör ni... Titta!
Då är vi inne på ett nytt år ändå.
Maureen, en fråga.
Har vi skrivit under pakten på baksidan av ditt självmordsbrev?
Det är ju så.
Mamma gillar att berätta vad jag sa när nån frågade vad jag ville bli.
Jag sa alltid: Osynlig.
Jag vet inte vad som fick mig till det, men det blev en fixering.
Först senare insåg jag att det är tekniskt möjligt att vara osynlig.
Det stod i boken min syster stal på biblioteket, och jag stal av syrran.
Jag följde med henne i kriminalitet.
Men hon slog mig. Det lyste oskuld om henne-
- medan jag än i dag utstrålar skuld.
Det är lätt att vara osynlig. Ljuset måste bara brytas rätt.
Hallå! Vill du dö?!
Jag har inte klarat det än, men jag jobbar på det.
Det var inte bara honom jag följde efter, jag följde efter alla.
Det var ingen jakt. Man jagar en hjort för att döda den.
Man hänger den på väggen och berättar hur vass man är med ett gevär.
Jag ville inte döda nån av dem. Inte heller ville jag bestiga dem.
Och jag äger inget gevär, även om jag gärna hade haft ett.
Jag ville bara kolla i osynlighet att de höll sig till vår pakt.
Det är inte stalkning, det är knappast ens spionage.
Okej, nu vet jag varför du ringer.
Rosa flamingor flyger norrut på tisdag.
- Hej, Jess. - Vilken perfekt plats att spionera på.
Hör här... I de här omständigheterna har jag bjudit in...
- Kallar du det för omständigheter? - Vad skulle du annars kalla det?
Jag vet inte, pappa.
- Du gjorde vad du gjorde. - Ja, försökte ta livet av mig.
Lägg inte ord i munnen på mig. Det är jobbigt nog ändå.
- Varför kan vi inte prata hemma? - Media är där. Jag vill skydda dig.
Du har ju alltid varit fenomenal på det.
- Vad fan gör du här? - Jag blev inbjuden.
- En politikerdotter. En överraskning! - Jag ringde upp hans agent...
- Ringde du hans agent? - Det var första samtalet på länge.
- Var det du som gick till media? - Nej!
- Jag har försökt klura ut det själv. - JJ?
Han är för blyg. Och det är inte Maureen.
Det var Chas, den jäveln! Han har sålt oss!
Min exfru ringde i morse. Hon undrade vad hon skulle säga till barnen.
- Jag ska döda honom! - Hon sa att jag är den ende...
...pressen har rätt om. Står det att jag legat med en 15-åring har jag det.
Står det att jag har funderat på självmord stämmer det.
Jag läste om dig och... flickan.
- Ni har inte? Ni två? - Om vi har legat med varandra?
- Jag är byxmyndig i alla fall. - Jag värderar vår vänskap för högt.
Planerar du att fortsätta din relation med Jess?
- Ja, vi är i ett gäng. - Inget gäng.
- Du har skrivit på en pakt. - Hur kunde jag glömma det?
Jess och jag är vänner för livet.
Jag behöver säkert inte berätta för nån med din mediaerfarenhet-
- att det vi har är en medial bomb.
Det här är en medial bomb. Jag ska låta er ta hand om den.
Bjud in honom till vår familjeterapi. Betala honom så att han kan vara dig.
Martin vill inte ha mina pengar.
- För det vill du väl inte? - Har du fått höra att du är en idiot?
Jag är politiker. Det är det enda jag får höra.
- Då så... Lycka till. - Japp.
Det här är familjens andra tragedi-
- efter systern Jennifers försvinnande för två år sen. Hon hittades aldrig.
Hur kommer oppositionens utbildnings- ansvarige Chris Crichton att klara det?
Bra jobbat, killar.
Tragedi... När det känns så fel och du inte är hel är det tragedi
När morgonen gråter och du inte vet varför det är svårt att klara...
Ingen som älskar dig och du är fast, fast fast
- Tragedi... - Jess?
Får jag komma in?
Får jag komma in, Jess?
Vart har du tagit vägen nu?
Jess?
Hej där!
Det här är Matty - min son.
Jag kan bara säga wow.
- Jess... - Vad betyder "wow"?
- Wow, det här har du gömt här inne. - Nu räcker det.
Förlåt mig.
- Jag lämnade inte honom den kvällen... - Ingen anklagar dig.
Socialen måste betala ordentlig vård. Vården de står för är bättre.
Jag gömmer honom inte. Det har jag aldrig gjort.
Kan vi återvända till ämnet?
Vi är här för att klura ut hur vi ska bli lämnade i fred.
Tre ringde min mobil i dag. Hur fick de tag i mitt nummer?
- Hur kom Chas ens ihåg dig? - Ligger Chas bakom det här?
Du är rätt söt, men lätt att glömma.
De kommer inte att lämna oss i fred.
- De kommer att ta reda på var vi bor. - Kommer de hit?
Jag har funderat. Vad sägs om att vända på steken?
Vi gör det till vår story. Och vi kanske kan tjäna lite pengar på det.
- Pengar? - Det skulle väl vara bra för Matty?
JJ vill slippa pizzor och en arbetslös programledare kan behöva lite pengar.
- Matty ska inte hamna i tidningarna. - Det kan vi inte stoppa.
På det här sättet förlorar vi inte hela rasket.
- Genom att berätta vår historia... - Vadå för historia?
- Att vi gick upp och kom ner igen? - De har sålt lösnummer på oss.
Är det inte på tiden att vi får nånting av det?
- Okej då. - Jättebra. - Ja?
Om du tycker att det är schyst så är jag med.
Det är lugnt för mig med ekonomin. Jag kan stjäla av pappa.
Fast om vi gör en kul historia av det.
- Jag ska berätta en historia... - Vi stod där uppe.
Vi var redo att ta steget, men så kände vi en närvaro...
Jag skulle beskriva det... som ljus.
- Ett lätt glödande. - Det var en ängel.
Vi fick påhälsning av en ängel. Den såg ut som Matt Damon.
Matt Damon...
Fan, jag håller med henne. Han såg ut som Matt Damon.
- Vem är Matt Damon? - Det var ingen ängel rent fysiskt.
Det var mer... Sa Jess det? Vad har hon mer sagt?
Han var naken och påbjöd: "Ni skall icke dö i afton!"
- Det är den nakna ängeln Matt Damon. - Vi kanske inte ska skriva ner det här.
- Får jag prata med redaktören? - En skådespelare?
- Vilka filmer har han spelat i? - Du ska väl inte trycka det här?
Det var så det gick till.
- Nåt intressant hände mig i dag. - Jaså?
Jag får gissa! Din dotter förödmjukade dig på tidningssidorna.
Nej, jag var i baren...
Då nån sa: "Chris, var det din dotter jag såg i tidningen?"
Folk har skrattat åt mig länge, men jag skulle föredra-
- att de inte skrattade åt dig.
En ängel. Du sa att du trodde dig ha sett en ängel.
Såg ängeln ut som Jennifer? Hade du tänkt säga det?
Nej.
Nej, pappa. Jag sa inte att den såg ut som Jennifer.
Jag sa att ängeln såg ut som Matt Damon.
Zooma in med kamera två. - Penny, du börjar om tre, två, en...
Många har fascinerats av historien om de fyra på Topper House-
- och om ängeln som kom till dem. Och vi har dem hos oss i dag.
En av dem behöver vi inte presentera: Martin, som var programledare med mig.
Det är en ära att vara tillbaka i den här soffan.
Jag vill bara rätta till missförståndet om den så kallade ängeln...
Det hinner vi sen, men det vore dumt att inte börja intervjun-
- med en liten resumé av vad som har hänt med dig senaste året.
Jag bollar mellan olika jobbchanser och fokuserar på att vara pappa.
Och innan dess satt jag inne.
Men det jag vill tala med dig om är det vi ska ha sett på taket.
Du satt i fängelse för att du hade haft en relation med en minderårig flicka.
- Det stämmer. - Det här brottet...
...gjorde att du förlorade jobb, hem och familj, och fick självmordstankar.
- Det stämmer, Penny. - Det var då han träffade er andra.
Vi träffades där uppe.
Och där träffade ni ängeln som såg ut som Matt Damon. Berätta mer.
Det var ingen ängel, snarare ett ljus. - Vi kom inte överens om nån ängel.
- Jo, Jess... - Prata med de andra först...
Din far är ju oppositionens utbildningsansvarige Chris Crichton.
Du borde prata med JJ, för han är superintressant.
Ni är säkert fascinerande allihop. Men våra sympatier finns hos dig-
- på grund av det hjärtskärande försvinnandet av din syster Jennifer.
Du borde prata med Maureen. Hennes son bor i en bur.
Jess, nu koncentrerar vi oss på dig. Det är lugnt.
- Stod ni varandra nära? - Penny...
- Du kan ställa en fråga till nån annan. - Han försöker vara programledare igen.
Var det det som fick dig att gå upp på taket?
Att Jennifer försvann? Det måste ha gjort så ont.
Jag ser att du blir ledsen. Du måste ha känt dig så ensam.
- Prata med Maureen, din bitch! - Vi ber om ursäkt. Som ni märker...
- Jag sa åt dig att höra på mig! - Jess! Kom tillbaka!
- Det är ju du. - Jag ville kolla att allt är okej.
Ja! Det har aldrig varit bättre, polarn.
Är det så?
- Tänker du fortsätta förfölja mig? - Vet du vart du är på väg?
- Ja, jag går dit jag alltid går. - Jaha?
Kan du gå bredvid mig i stället? Min rumpa är inte det snyggaste jag har.
Jo, du har ju sagt det.
- Här parkerade hon den. - Vadå?
Mammas bil. Den skulle ha blivit min när Jen började på universitetet.
Bilen hittades. Men ingen hittade henne.
Du vet... Hon är bara borta.
Hon har kanske lärt sig att bli osynlig.
Det måste vara tungt.
Pappa organiserade en landsomfattande eftersökning. Han blev som uppslukad.
Redan från början gav mamma upp hoppet.
Men jag har åtminstone inte cancer.
- Du har inte cancer, eller hur? - Va?
- Jag ser det. - Ser jag frisk ut är det medicinerna...
- Du har inte tagit ett enda piller. - Jag tar rätt lite medicin...
JJ... Jag är en proffslögnare. Du är inte ens halvduktig.
Det bara slapp ut, och sen kunde jag inte ha det osagt.
Men du hade tänkt hoppa? Du levererade inte bara pizzor och blev för artig...
- Nej, jag hade tänkt hoppa. - Varför då?
Det är ingen svår fråga.
Du är pedofil! Precis som Martin.
Hur stor är sannolikheten? Fyra självmordskandidater, ett tak-
- och två är pedofiler. Det är ju typ en pedofil-kongress.
Jag vet att jag inte borde ha ljugit, men cancer kändes lättare.
Du är en konstig kille, JJ.
Fast jag är konstigare. Jag hänger runt på platsen där min syrra försvann.
Titta. Tornsvalor.
Det jag gillar med tornsvalor är att de häckar flygande.
De föds och matas och när de har lämnat boet-
- tar det två år innan de kommer ner för att göra bebissvalor.
Herregud.
Du är fågelskådare. Det var därför du ville ta livet av dig.
- Nu förstår jag. - Jaså? Så bra.
En elefant... Två elefanter.
Tre elefanter, fyra elefanter.
En elefant, två elefanter, tre elef...
Mitt första band hette Gepetto.
Vi var ett grungeband när grungen var stendöd.
Tajming har aldrig varit min starkaste gren.
Vi kom trea i Idahos "Battle of the Bands". Vi hamnade i tidningen.
Och folk kände igen mig i gallerian. För mig var det att vara känd.
Men att vara känd för att vara en av de fyra på Topper House...
- Är det dags för självmord nu igen? - Hej, Gladys!
- Pressen står fortfarande och hänger. - Ja...
På tre veckor har vi inte bara inte dött, vi har varit på alla löpsedlar-
- och fått många att tro att änglar finns. Eller Jess gjorde det.
I parlamentet har de ställt frågor om oss - mest för att genera Jess pappa.
Martin föreslog resan. Han sa att vi skulle bli som Butch och Sundance.
Jess påminde honom om att det inte gick så bra för dem.
Men det var en bra idé att åka bort, och hoppas att när vi återvänder-
- skulle världen vara en snällare plats mot oss och för oss.
Jag önskar att jag tänkt att livet var ett bättre alternativ än döden.
Men det gjorde jag inte. Och önskemål skulle inte ordna upp nåt.
Som i vår låt: "Jag klarar smärtan, det är hoppet som dödar mig."
Vi var rätt djupa.
Fem pund på att nån slår till nån innan semestern är slut.
Eller sparkar eller örfilar. Nån kommer att använda fysiskt våld på resan.
- Resan blir en katastrof. - Det hoppas jag.
- Vem tar hand om Matty? - Ingen. Hon lämnade mat i kylen.
- Och några våtservetter vid sängen. - En paus kommer att göra er båda gott.
- Dr Stephens har honom en vecka. - Ert boardingkort, tack.
Ert boardingkort med alla upplysningar. Ni fick det när ni checkade in.
- Det här? - Och passet.
Varsågod.
Tack så mycket. - Maureen? Maureen!
- Ni får inte gå tillbaka. - Snälla stanna! Det är bara en resa!
Vi reser bort tills mediastormen är över.
Det är för mycket. Jag känner inte er och jag är ingen bekväm resenär.
- Och jag har aldrig flugit förut. - Har du aldrig flugit?
Håll tyst, Jess!
- Är du flygrädd har jag tabletter. - Jag är inte flygrädd!
Jag ville inte vara i tidningarna och på tv. Och jag vill inte vara här nu.
Jag vill bara återgå till mitt gamla liv.
Men ditt gamla liv var ju inget vidare. Vi har ju en pakt!
Det här är sista utropet för flight CA432 till Teneriffa.
Vi ber alla passagerare att gå till gate C38.
- Det kommer att gå bra. - Kom nu.
- Skål för en toppensemester. - Skål för livet.
God eftermiddag. Jag heter Angelo och jag är er servitör.
Ibland. Och ibland är jag deras.
- Det är bara ett skämt. Fast sant. - Hej, Angelo.
- Så ni är från England? - Du pratade ju precis engelska med oss.
Det gjorde jag. - Är din man alltid så här klyftig?
- Han är inte hennes man. - Ni är säkert ett gäng älskare.
- Va?! Nej! - Ja, det är vi.
Jag har med mig vaselin och Maureen en dildo.
Nån drog ett skämt om vaselin en gång. Men jag minns det inte.
Du måste dricka tills du kommer ihåg.
- Vi är nöjda. - Jag med.
Solen är så stark. Och havet är glittrigt och blått.
- Du har väl sett havet förut? - Ja, jag har sett havet.
- Ska vi hoppa i? - Nej.
- Jodå! - Vi har inga baddräkter.
- Underkläderna duger. - Nej, nej!
- Hej! - Hej...
Maureen ringde mig nyss. Hon är förvånad över att hon har egen toa.
- Hon ser detta som höjden av lyx. - Det är rätt coolt, eller hur?
Det är det billigaste hotellet jag har bott på på 20 år.
Det känns väl inte konstigt att vi är på resa tillsammans?
Nej, det känns bra.
Jag trodde att jag visste vad jag gjorde med media. Men sen...
- Att Jess flippade ur? - Nej, jag insåg att jag haft så fel.
Jag trodde att folk skulle gilla det.
Att vi skulle tjäna pengar och de skulle se det som uppmuntrande.
Fyra människor kommer över självmorden, de hittar nytt hopp, bla bla.
Det är såna solskenshistorier som pressen älskar.
Men jag underskattade hur mycket de avskyr mig.
Det handlar inte bara om dig, Martin.
Vet du... Jag är avundsjuk på dig.
Du och din cancer. Det är så rent och klart.
Jag är så imponerad av dig. Du har inte låtit det ta ner dig.
Det är nåt vi kan skåla på. Varsågod.
Den får du hår på bröstet av.
Till din hälsa.
Vet du vad jag känner när jag vaknar på morgonen?
Jag känner mig förödmjukad.
Vet du vad jag känner vid lunchtid? Förödmjukad.
Mitt liv är ständiga förödmjukelser.
Jag känner mig inte ledsen eller arg, jag känner mig bara förödmjukad.
Skål för förödmjukelsen.
Okej... Gud ger er tre önskningar.
Gud är inget lottstånd. Han ger inte bara i väg önskningar.
- Tre önskningar, vad som helst. - Lätt.
Miljarder pund och min egen torped.
Och att domstolen ger mig rätt att göra vad jag vill.
På riktigt?
Jag skulle vilja få mer hjälp.
- Och ha ett liv mer. - Vad är det?
- Så som andra människor har. - Vad har andra människor?
Och jag önskar att min son skulle bli bättre. Därför önskar jag aldrig nåt.
Jag skulle vilja bli känd igen. Känd på rätt sätt.
Det är toppen att vara känd. Alla tror att det är svårt, men det är det inte.
Man får bästa platsen på restaurangen, folk ler åt en på planet.
Det är toppen. Och man känner sig stärkt av sitt kändisskap.
Och man känner aldrig nånsin att man är förödmjukad.
Det är hur som helst bättre än vanliga livet.
- Du är så himla djup. - Nej, jag är bara ärlig.
- Martin, det är... - Man är inget om man är okänd.
Okej, ditt kändisskap eller dina barn?
- Det menar du inte. - Gör jag inte?
Det här är en risig lek.
Okej, jag undrar vad JJ skulle välja för tre önskningar?
Helt klart skulle du vilja börja med att bota din cancer.
- Jag ska gå på toa. - Du vill väl ha cancerforskningspengar.
Andra människor måste få lov att känna smärta. Vet du det, Jess?
Mis amigos ingleses! Hur mår ni i kväll?
- Låt det vara. - Alla tiders, Angelo.
Härligt! Fortsätt dricka.
- Du sitter på min plats. - Va?
Jag kan hitta en annan plats, men du sitter på min sjal.
Oj, förlåt! Där...
Jag tror att jag känner igen dig nånstans ifrån.
Jo, det är en grej som har stått i tidningarna senaste tiden...
Det är inte därifrån.
- Spelar du i nåt band? - Va?
Ni var förband åt Alt-J. Manchester Towers.
För två år sen. Det var första gången vi var i Storbritannien.
Du är väl frontfiguren? Jag älskade era texter.
Är det sant? Jag har skrivit dem.
Tonårssmörja det mesta.
Jobbar du fortfarande på allvar med bandet?
- Jag var det, inte så mycket nu... - Vad heter du?
- JJ. - Som är en förkortning för?
John Julius.
- Hej, John Julius. Jag heter Kathy. - Hej, Kathy.
Det här är fantastiskt!
Jag älskar det! Det är så fint.
- Vem är det? - Det är... min farbror.
- Jag tror att jag känner igen honom. - Han är lite känd.
En misslyckad musiker med en halvkänd farbror. Jag har tur, jag.
Vi ses senare.
- Kom! Vi ska dansa. - Det räcker att titta på för mig.
Så du är här ensam?
Andra trängs och får det att handla om dem.
- Så du är här med släkten? Din farbror? - Ja... Lite av släkten.
Och kompisar, typ...
Men du gillar dem inte? Du flydde undan dem vid baren.
Nej, jag tycker bara att de kan vara lite intensiva.
- Och du gillar inte intensivitet? - Nej... Ja...
Jag kan inte säga så mycket eftersom jag är intensiv.
Bra. För om du vill ha en tjej utan neuroser har du huggit i sten.
- Jaså? Är det sant? - En gång tände jag eld på mitt hår.
Bara för att se vad som hände. Jag var tio år, och inte blev jag snyggare.
Som barn hoppade jag ner från taket för att se om jag kunde skada mig.
Jag bröt benet och gillade det, typ.
Vad sägs om det här? Jag skar in mitt ex initialer på insidan av låret-
- som ett sätt att tala om för honom att ingen annan skulle få se det.
- Slå det. - Lätt.
Nyligen sa jag till några att jag hade cancer-
- för att slippa tala om den verkliga anledningen till min självmordslängtan.
Det var brutalt. Vad var anledningen då?
Jag vet inte. Men jag vet att jag nu ingår i en pakt.
- Och jag måste ljuga för att bli med... - Vadå för pakt?
Vi är ett gäng desperata människor som är desperata tillsammans-
- för att känna oss lite mindre desperata.
- Okej, du vinner knäppisleken. - Bra.
Jag har alltid velat vinna den leken.
Jag har inte gjort det här på ett tag, så...
Nu ska jag säga nåt!
Om jag väntar tills du har kissat blir det säkert värre.
- Hur kom du? - Ett kreditort och lite spott.
- Säkerheten är inte vad den borde vara. - Hur länge har du suttit där?
Jag ville bara verkligen be om ursäkt för det där förut.
För jag vet inte varför jag sa så.
Och så tänkte jag förmodligen försöka få omkull dig.
Men hon är snygg, så det var bra jobbat.
Du behöver inte säga nåt. Ta det som en komplimang.
Så ska jag bara gå lugnt och fint.
- Du, Jess... - Det är bättre om du inget säger.
- Du vet väl att hon är journalist. - Va?
Kolla i hennes väska. Jag såg att hon kollade bandspelaren i baren.
- Herregud... - Men hon knullade väl med dig?
Så hon är åtminstone grundlig.
- Vadå för pakt? - Vi är några desperata människor...
... som är desperata tillsammans för att känna oss mindre desperata.
- Jag tycker att det är sött. - Jag tycker att det är ohygieniskt.
En del av dig tycker det. Den andra delen tycker att det är sött.
- Varför står du här? - De ska ta slut på äggröran...
...och komma med ett nytt fat. - Äggröran är aldrig helt nygjord.
Jag har varit på många sjukhus och jag vet hur storkök fungerar.
Vilka är alla de här och varför äter de så mycket?
De njuter av semestern bara.
Martin... Tack för att du ordnade den här semestern.
- Den har varit bra för mig. - Du inser inte vilken katastrof vi är.
- Kom, nu ska du få frukost. - Bra idé.
- Katrinplommonen är goda. - Jag gillar dem inte.
- Hej. - God morgon, JJ.
Jag kan ha sagt dumma saker i går. Drickat har aldrig varit nån kompis.
Jag har ett par saker att säga. Ni kommer inte att gilla nåt av det.
- Ska du återvända till USA? - Jag börjar med det största.
Jag har inte hjärncancer. Jag har inte CCR.
- De har botat dig! - Nej, jag har aldrig haft cancer.
Jag hittade på det. Det finns inget som heter CCR.
Det är Creedence Clearwater Revival, ett av mina favoritband.
- Jag hade inte tänkt berätta det. - Jag tyckte att det var nåt konstigt.
Varför var du på taket, då?
- Det är personligt. - Han hade säkert sina skäl.
- Hade han det? - Hade du det? - Ja...
Jag måste skjuta upp fortsättningen på det här samtalet.
Vi hade en pakt. Jag litade på dig. Jag gillade dig!
- Vi får prata om det en annan gång. - En annan gång? När då?
- Hej... Vart tog vi vägen? - Vi ska sluta prata för din flickvän?
Hon är inte min flickvän. Hon är journalist.
- Jag visste inte... - Det är inte mycket du vet, va?
Visste han inte, så visste han inte. Det har skrivits illa om oss förut.
Jag förstår att du är arg, men jag känner mig förödmjukad...
Du förstår inte vad det betyder att vara förödmjukad!
Du är en blodsugare! Du är fejk! Ett falsarium!
- John... - Vem fan är John?
- Jag är John, och jag luras inte. - Sluta! Kom ihåg vår pakt!
- Åt helvete med pakten! - Jag luras inte!
God morgon, hjärtat. Hej, gubben.
Hej, sömntuta! Hur mår du?
God morgon. Då kör vi...
När Matty inte var med på semestern var det som om jag var utan ett ben.
Märkligt. Lätt.
Det är nog inte alls som att vara utan ett ben.
Det folk känner när de blir av med ett ben är nog inte viktlöshet.
Hur är det? Då var vi här.
Jag saknade honom mest när vi landade. Det skakade när vi gick ner.
Jag trodde att jag skulle dö. Och jag hade inte tagit farväl.
JJ:s flickväns rapport gjorde att vår story inte dog ut.
Martin sa att vi skulle vara tråkiga, så skulle de lämna oss i fred.
Så det gjorde jag. Det var inte svårt.
När vi hade landat spreds vi ut åt olika håll-
- som om vi vore allergiska mot varandra.
Pakten var bruten och med det var vänskapen också borta.
Jag såg dem faktiskt lite då och då.
Jag såg Jess på platser där hon inte borde vara.
Och jag ansträngde mig lite för att hitta JJ.
- För att kolla att allt var okej. - Helt otroligt! En sista gång, mindre!
Jag såg aldrig Martin.
Jag fortsatte leva mitt liv, och hoppades att de gjorde samma sak.
Matty var jätteduktig. Vi jobbade med reflexerna.
Det var skönt att han blev ordentligt omhändertagen.
- Han reagerade positivt på sällskap. - Han gillade nåt annat än mitt pladder.
- Vi fick inte upp honom ur poolen. - Han har alltid gillat vatten.
Han kan nog få komma till mig en gång i veckan, om du vill det.
- Det skulle han älska. - Jag skriver upp honom på listan.
- Du ser ut att ha fått lite färg. - Jaså, gör jag?
På fotona i tidningen...
...såg det ut som om ni var på ett jättefint ställe.
Ja! Jaha...
Var med i patienternas och personalens quizlag!
Matty... Matty?
Matty!
Nej... Nej!
Matty!
Hej, Maureen...
- Så du kom också? - Det är inget på tv.
Det här är pappa som skjutsade mig. Han kommer att säga nåt rörande.
- Jag beklagar det där med din son. - Det var inte hans bästa försök, va?
- Jag är tacksam över att ni är här. - Det är klart att vi är här.
- Det här är inte te. - Det är varm choklad.
- Jag bad om te. - Jag gillar inte telukten.
- När du köper en runda på puben, då? - Pink gin. Då slipper man handla igen.
Smart, eller hur? Är JJ fortfarande inte här?
Jag har inte fått tag i honom. Han har väl inte kollat meddelandena.
- Eller så bryr han sig bara inte. - Jag vet inte hur du har överlevt.
- Öronproppar. - Snart får du sätta dig i bilen.
- Öronproppar och pink gin. - Jag var inte på taket tack vare honom.
Matty alltså.
- Han var inte... - Inte?
Det fanns många skäl till att jag var uppe på taket.
Du frågade varför en gång, Jess.
Och jag sa att jag kände mig hjälplös.
Men jag hade inte skrivit en lista för att leva och en lista för att...
Det var en känsla, inte en tanke.
Men ingen av alla de där orsakerna...
...var att jag inte älskade min son. Inte en enda.
Maureen, det vet vi.
Åh... Nej, nej, nej!
Han är utom fara. Maureen...
- Va? - Han ska vara under observation.
Men läget är inte längre kritiskt. Han kommer att repa sig.
- Kommer han att repa sig? - Ja.
Slangarna ser värre ut än de är. Vi tar bort några i kväll.
- Och resten i morgon, förhoppningsvis. - Jag borde ha förstått det.
- Om han hade fått rätt vård... - Maureen, du räddade honom.
Det var hjärtinfarkt.
Det var ett slags hjärtattack. Symtomen var nästan osynliga.
Jag såg inget. Jag höll uppsikt, men såg inget.
Men du fångade upp det. Du räddade livet på honom.
Matty har tur som har dig.
Jag tänkte bara en enda sak. När han...
- "Om han dör, så dör jag." - Men han överlevde.
Han kanske känner samma sak gentemot dig som du gör med honom.
Har du funderat på det?
Det är Alla hjärtans dag. Martin, det är Alla hjärtans dag i dag.
Morgon-tv:n har sabbat din hjärna. Kom igen nu!
- JJ! Pakten! - Hämta Maureen, jag ska leta upp JJ.
Ja... Fan!
- Har du sett till JJ? - JJ är borta.
- "Borta"? - Den idioten stack för en vecka sen.
Den där idioten du talar om, Paolo, råkar vara min dotters vän.
Det är nog bäst att du kommer ihåg det.
Du heter väl Paolo, va? Ja...
Det står "Paolo's Place" där ute. Du låter som en italienare.
Du ser ut som en italienare, och...
- Jag älskar dina tatueringar. - Kom, pappa.
- Hallå? - Ja, hej! Jag letar efter JJ.
- Vem då? - John Julius.
Oj, JJ...
ÄNGELN LÄMNAR TOPPER TOWER - NÄR ÄNNU EN PERSON DÖR
Jag hade hoppats att du inte skulle vara här uppe.
Vet du att tre människor har hoppat mellan nyår och i dag?
Sue Chomlin, en manodepressiv hemmafru.
David Frommet, en bankman som hade förlorat allt.
Och Ben Peterson. Han var bara 15.
Så du tänker... göra sällskap med dem?
Jag höll mig till vår pakt. Nu är det inte din huvudvärk längre.
Det är sant. Men varför, JJ?
- Varför är du här? - Det är det som är grejen.
Jag ljög inte för dig. Jag vet inte.
Du vet inte?
Min anledning är bättre än era.
Jag visste inte att det var en tävling.
Jess måste bara få känna att hon är viktig.
Maureen måste få känna sig älskad.
Och du, du måste bara få en hjärna i skallen.
- Kan så vara. - Du kan lösa dina problem.
Men jag kan inte lösa mina. Martin, stanna där.
Gå inte längre. Tre steg och sen är jag borta.
Herregud... Hör här... Jag är bara så trött...
...på att vara rädd hela tiden, och inte veta varför.
Jag är less på att försöka ändra mig och inte veta hur jag ska göra.
Jag har lämnat mitt senaste skitband, jag har flyttat till ett nytt land...
Hur mycket jag än förändrar har jag alltid kvar mig själv.
Du verkar ha tänkt ut allt. Det är logiskt.
Du vill dö för att du inte vill leva. Så enkelt är det, eller hur?
- Jag tänkte likadant förut. - JJ!
- Och sen var vi fyra. - Fattar du inte? Vi fixade det.
Vi klarade det till Alla hjärtans dag och inte ett smack har förändrats!
- Allt har förändrats. - Allt.
Vi befinner oss i helt andra lägen nu, för det första.
- Jag tror inte att nån ville hit igen. - Han har rätt.
- Det är ett helvete här uppe! - Jag hoppas...
Jag tror att vi fortfarande betyder nåt för dig, JJ.
Varför skulle du annars välja Alla hjärtans dag?
Du kanske tror att du vill dö, men du visste att vi skulle leta upp dig.
Vi är inte här för att vi vill dö. Vi är här för din skull.
De fyra på Topper House! Vi hör ihop, vi är ett lag.
Vi är jordens sämsta lag. Och ingen av er hade fått sitta på avbytarbänken.
Men trots det är vi ett lag.
Jag vet, det är inte mycket...
...men kanske är vi en början.
Man kan inte ens se marken.
320 DAGAR SENARE NYÅRSAFTON
Hallå?
Hallå?! Kan nån höra mig?
- Vi både hör och ser dig! - Bonsoir, Martin!
Var är knappen?
- Hej där! - Maureen, har du glitter i ansiktet?
Nej, nej! Jo...
Matty gillar glitter och vi har en liten nyårsfest.
- Maureen, din galenpanna! - Försök hålla nere ljudnivån, tack.
Det var dr Stephens... Roberts idé. Han har varit så himla hjälpsam.
Mot att jag gick med i hans quizlag, vilket har väckt ont blod.
För jag skulle vara med i ett annat lag. Det är lite komplicerat.
Det låter komplicerat.
- Jag såg att din far blivit befordrad. - Vi måste ha bättre nyheter. Säg nåt!
Martin? Du kan väl berätta lite om dina sängkammarerövringar?
Jag brukar sova klockan tio. Ensam. Helt slut.
Brukar barn se till att man går upp tidigt? Det hade jag ingen aning om.
- När blev vi "Lilla huset på prärien"? - Åh, vad jag har saknat er.
Jag har en sak att berätta. Min terapeut...
Där kom det lite nyheter. JJ är alltså tokig på riktigt.
- Jess, du går också till en terapeut. - De bästa människorna är ju tokiga.
Min terapeut berättade en sann historia om en kille-
- som överlevde efter att ha hoppat ner från Golden Gate-bron.
- Det är en anekdot, inga nyheter. - Samma sekund som han hoppar...
...inser han att det enda han inte kunde fixa var det han just gjort.
Tänk er de fem sekunderna i fallet. Ångesten i det.
Jag kände att det var som att falla utan att faktiskt falla.
Tack vare er. Jag hade mina fem sekunder uppe på taket.
Och inte i luften.
Fem sekunder...
Vi gav varandra fem sekunder var. Det där gillar jag, JJ.
Och sen förvandlades fem sekunder till ett år.
Till livs... tids fängelse. Tack vare er vill jag ta livet av mig!
- Maureen, kommer du? - Jag pratar med mina vänner.
Det är snart midnatt och vi dansar lambada. Kom nu!
- Maureen, vart tar du vägen? - Gott nytt år!
Okej. Vad var det som hände nu? Gjorde Maureen att vi är de tråkiga?
Det var du som anklagade henne för att ha för många katter.
- Dags att logga ur. - Gott nytt år, Jess.
Gott nytt år, Martin.
- Gott nytt år, Jess. - Gott nytt år, John Julius.
Vi kan ju gå på nån fest.
Om du är orolig för att Maureen bräcker dig.
Det är problemet. Jag vill inte gå på nån fest.
Jag tror att du har haft sönder mig.
Le inte.
Jag ska döda dig om du ler.
Kom nu. Upp i säng, sömntutan.
Så ja, duktig tjej.
Så där ja!
- Är det midnatt ännu? - Ja.
Det är det. Du fixade det.
Ännu ett nytt år. Så där ja...
Översättning: Fredrik Papp www.undertext.se